Vi er desværre nødt til at begynde vores historie med en tom stol.
Hvis den ikke var tom, havde vi ikke nogen historie.
Men det er den, og det har vi, og det er tid til at komme i gang.
Dette er historien om min familie,
om mine syv børn, som er meget dygtige,
men også meget, meget, meget uartige.
Det her er Nanny Whetstone,
den 17. barnepige, jeg hyrede til at passe børnene.
Hun var den strengeste, hårdeste
og mest frygtløse barnepige i hele landet.
Da jeg gik på arbejde den dag i begravelsesforretningen,
var jeg sikker på, at der ikke var noget af det,
mine børn kunne finde på, der kunne ryste hende.
De har spist den lille!
Bortset fra det.
- Skynd jer! Han kommer! - Gem jer!
- Stille! - Hold nu op!
Børn, hvor er Aggy?
Se dig lige.
Du er helt smurt ind i kål.
Og sovs.
Nanny Whetstone har sagt op, præcis som I ønskede det.
Jeg går hen på bureauet i eftermiddag og hyrer en ny barnepige.
Og hende skal I ikke jage væk ligesom forgængerne.
Papa.
Mig kan de ikke rende om hjørner med.
Tre dage, otte timer og 47 minutter.
Hun holdt altså op ...
... 23 timer og 1 3 minutter hurtigere end den forrige.
Vendepunktet var det med at spise den lille. Godt træk, Eric.
Mr. Brown, er De kommet noget til?
Jeg har det fint.
Evangeline, vil du sige til kokken,
at den nye barnepige er gået,
og at jeg går hen på bureauet for at få en ny?
Godt. Så vil jeg ...
FREMRAGENDE BARNEPIGER
- Mrs. Partridge? - Vi har lukket.
- Der er sket noget. - Vi er her ikke.
- Luk mig ind ... - Forsvind.
De spiste ikke den lille. Det var en kylling.
Der er ikke flere barnepiger! De har fået Deres andel.
Det er Nanny McPhee, De skal bruge.
Er det Dem, Mrs. Partridge?
Det er Nanny McPhee, De skal bruge.
Hun skal begynde med det samme. Jeg skal til teselskab.
Nanny McPhee står ikke hos os.
Nanny McPhee står ikke hos nogen.
Nanny Whetstone er væk.
Det var vel nok en overraskelse. Kom nu med kartoflerne.
Mr. Brown er taget hen til bureauet. Jeg sagde, vi ville se efter børnene.
Ikke mig.
Jeg vil ikke have de små banditter i mit køkken.
Jeg har det sort på hvidt. Sort på hvidt!
Det var dråben.
Der er ikke flere barnepiger.
Ingen. Det er slut, finale.
Jeg måtte aflyse min aftale. Det vil give problemer.
- Jeg bad dem lade være. - Det er ikke min skyld.
I er åbenbart fast besluttet på at pine mig.
Lad være, lille skat. Jeg er øm lige der.
Så nu vil jeg pine jer.
I skal ... gå i seng med det samme.
Før aftensmaden?
Uden aftensmad.
Sagde han "uden aftensmad"?
Pyt med det.
Der er ikke flere barnepiger.
Stakkels ham ... og stakkels dem.
Stakkels dem ... min bare!
De er de allerværste, alleruartigste ...
Der falder sne i august, før tingene kommer i orden her.
"Kære Nanny Whetstone, jeg beklager dybt. Mine børn ..."
Mine børn.
Eric, det er min bamse!
Eric, hold så op!
Hør lige her!
Stille!
I driver jeres stakkels far til vanvid. Hold så op.
Lily, hvad står der her?
"Kærligt." "Han tog hende kærligt i hånden."
Hvad handler bogen om?
Om en pige, hvis far gifter sig igen, da hans kone dør.
Stedmoderen er ond mod hende.
Hvorfor forhindrer faderen det ikke?
Fædre bliver onde, når deres koner dør. De tager sig ikke af børnene.
Simon. Det gør din far.
Nej, han gør ikke.
Læser han måske for Chrissie mere? Eller spiller cricket med os?
Han synger ikke engang for Aggy. Vi ser ham aldrig.
Han elsker jer, Simon. Det ved du da.
Han har haft meget at tænke på, siden ...
Siden mor døde.
I plejede at stå hinanden nær.
Ikke længere. Han tænker kun på at få sig en ny kone.
Nå ... Jeg ved ikke, om det passer,
men måske ville det være rart.
Ved du slet ingenting?
Hun ville være modbydelig og behandle os som slaver.
- Det ved du ikke. - Beviserne vejer ellers tungt.
Der er ikke en eneste anstændig stedmor i den her bog.
De er altid onde. Hvem kan også lide andre folks børn?
Jeg kan da godt lide jer.
Du er tjenestepige. Du får løn for at kunne lide os.
Det tæller ikke.
Jeg må videre med arbejdet.
Jeg er altså sulten, Evangeline.
Må jeg ikke få noget hemmelig toast med syltetøj?
Så glem syltetøjet. Bare noget hemmelig toast.
Skal jeg rette på puden i Mrs. Browns stol?
De kan jo godt lide selv at gøre det.
Det er helt i orden. Ret du bare, Evangeline.
Jeg tænkte på, om jeg måtte give unge hr. Sebastian lidt ristet brød.
Ja ... Nej, under ingen omstændigheder.
Jeg kunne gøre det i smug.
Nej. De hører ham bare tygge, og så er vi færdige.
De må ikke få noget.
I orden, Mr. Brown.
Det er Nanny McPhee, De skal bruge.
Nanny McPhee.
Ingen aftensmad.
Disciplin. Sådan skal det være.
Hør så efter, I små stratenrøvere.
I sætter ikke fod her i køkkenet. Nogensinde.
Jeg har det sort på hvidt.
Min kære, bureauet har lukket døren i.
Hvad skal jeg gøre? Tante Adelaide siger ...
Dine børn er helt ustyrlige, Cedric.
Og så sagde hun, at de havde brug for en kvindelig hånd.
Hun standser de månedlige tilskud,
medmindre jeg gifter mig igen, før måneden er omme.
En måned. Det er ikke til at bære. Men jeg var nødt til at sige ja.
Vi talte jo om, hvad der ville ske, hvis vi ikke fik hendes hjælp.
Banken ville tage huset.
Jeg ville ryge i gældsfængsel, og de ældste ville komme i fattighus.
Gud ved, hvad der ville ske med lille Chrissie.
Og Aggy ...
Det tør jeg slet ikke tænke på.
Hvor er I? I små klynkende grønskollinger!
Jeg er klar. Og jeg er hård!
Det er vel nok sjovt!
Vi har fanget kokken!
Det er Nanny McPhee, De skal bruge.
Eric, du er vel ikke ved at lave en bombe til?
McPhee ...
- De er i køkkenet. - Nej! Du gav dem ristet brød!
Nej. De sendte dem i seng uden aftensmad. Det er derfor.
Sig ikke ...
- Jeg ... - Vil du ikke ..?
- Nu skal jeg. - Nej, jeg ...
- Du ... Jeg ...
- Så går jeg. - Ja, du ... Jeg skal nok ...
Godaften, Mr. Brown. Jeg er Nanny McPhee.
Nå, De er ... Naturligvis.
Himmel! Bureauet har vel ...
Jeg kommer ikke fra noget bureau. Jeg arbejder for staten.
For staten? Hvor ...
... usædvanligt.
Må jeg komme ind?
Ja, endelig. Kom ind.
Jeg kan forstå, at Deres børn er ekstremt uopdragne.
Nej.
Sikke noget at sige.
Legesyge.
Hvad er Deres største bekymring?
Bekymring?
Går de i seng, når de får besked på det?
Ja, altså ... Nej.
- Står de op, når de skal? - Altså ... ikke ligefrem.
- Tager de tøj på, når de skal? - Godt spørgsmål.
- Siger de "be' om" og "tak"? - I hvilken sammenhæng?
Det er nok for nu.
Deres børn har brug for mig.
Jeg ser lige, om alt er i orden, før jeg præsenterer Dem.
Jeg skal nok præsentere mig selv.
Mr. Brown, gå bare tilbage til Deres avis.
Se.
Døren går op, men der er ikke nogen.
Jeg er her.
Jeg er Nanny McPhee.
Var der nogen, der sagde noget?
- Jeg hørte ikke noget. - Det er, fordi der ikke er nogen.
Hør godt efter, hvad jeg siger nu.
Hold op med det der, ryd op i køkkenet
og gå op i seng.
- Hørte I, hvad jeg sagde? - Jeg har lige fået en ide.
Skal vi ikke lege her i køkkenet hele natten?
Jo, jo!
- Strålende ide. - Tomater!
Hop!
For staten?
Hvad gjorde hun?
- Hun har gjort noget ved os! - De hoppede op i gryden!
Jeg kan ikke holde op!
Hun bankede stokken i gulvet!
Jeg skal kaste op!
- Det må være magi! - Hvad sker der?
- Simon, lad os holde op. - Vi må holde op.
Lad os holde op!
- Så hold dog op! - Det kan vi ikke!
Det er hende!
Hun bankede stokken i gulvet!
Jeg kan ikke holde op!
Sæt farten ned!
Simon!
Kom nu, hvem du end er. Lad os stoppe og gå i seng.
- Sig "be' om". - Det siger jeg aldrig.
Meget vel.
Må jeg ikke nok?!
- Lad være at tage Aggy! - Vent!
Sig det!
Simon, sig det så, før det her ryger i luften!
- Aggy ryger ned i suppegryden! - Læg hende tilbage, Chrissie!
For pokker da! Må jeg ikke nok?
Tag Aggy fra mig!
"Må jeg ikke nok, Nanny McPhee?"
Chrissie, lad være!
- Sig det! - Tag Aggy ud!
- Nej, Lily! - Sig det så!
Simon!
Jeg kan ikke lade være!
Må jeg ikke nok, Nanny McPhee?
Jeg hopper altså!
For sent!
Hold da op ...
Vær så venlige at gå i seng.
- Godnat, Mrs. Blatherwick. - Godnat, Evangeline.
Godnat, Nanny McPhee.
Da Mr. Brown sagde "ingen aftensmad,"
troede jeg, de ville komme i en ruf.
De har været musestille.
Bare rolig. De tør slet ikke komme herned.
Jeg har det sort på hvidt.
Pas godt på den, Aggy.
Det er mors rangle. Det er det eneste, vi har fra hende.
- Hvad laver I dog? - Gør klar til at gå i seng.
Hun sagde, vi skulle.
Siden hvornår har vi gjort, hvad der blev sagt?
Siden kokken næsten røg i luften, og Aggy blev kogt.
Må jeg minde jer om noget? Vi er kommet af med 1 7 barnepiger.
Vi kommer også af med hende her.
Fint! Vær du bare modig!
Ja, for jeg blev næsten sprunget i luften, og jeg ...
Du må føle dig uheldigt stillet, Nanny McPhee.
På hvilken måde?
Vi kender dit navn, men du kender ikke vores.
Goddag. Mit navn er Grimris Prutteklar.
Goddag.
Altså P-R-U-T. Prutteklar.
Snotia McHestebagdel.
Trussia O'Muffin.
Sandra.
Rumpe.
Jeg er Rumpe.
Nå ... Barm.
Rumpe.
Du kan ikke være Rumpe, Aggy. Det er Sebastian. Du er Bæ.
Bæ Rumpe.
Du kan ikke både være Bæ og Rumpe.
Godnat, Agatha.
Godnat, Sebastian.
Godnat, Tora.
Godnat, Christianna.
Godnat, Lily.
Godnat, Eric.
Godnat, Simon.
Der er noget, I skal vide om den måde, jeg arbejder på.
Når I har brug for mig, men ikke vil have mig, så bliver jeg.
Når I vil have mig, men ikke længere har brug for mig, så må jeg rejse.
Det er ret sørgeligt, men sådan er det.
Vi vil aldrig have dig.
Så rejser jeg aldrig.
Godnat, børn.
Hvordan vidste hun, hvad vi hed? Det ved folk da aldrig.
- Magi. - Heksekunster.
Det er lige meget. Vi kommer af med hende i morgen.
Hvad?
Jeg bankede altså på.
Naturligvis. De listede Dem ikke ind på mig. Sikke en tanke.
- Børnene sover alle sammen. - Godt. Er det rigtigt?
- Det må jeg nok sige. - Jeg finder selv op.
Godnat, Mr. Brown.
Vent lige ...
Hvad vil De ... Hvad er Deres betingelser?
Deres børn har brug for fem lektioner.
Første lektion, at gå i seng, når de får besked på det, er færdig.
Hvad mine betingelser angår, holder jeg fri søndag eftermiddag.
Godnat.
Interessant.
Det er tid til at stå op.
I får en halv time til at stå op,
vaske jer, tage tøj på, børste tænder, rede seng
og gå ud i haven og få lidt frisk luft før morgenmaden.
Timen begynder præcis klokken 9.
Jeg ved ikke med jer, men jeg vil blive i sengen.
Sebastian, hold termometeret ind under den varme hane.
Chrissie, kridt. Eric, farveblyanter. Lily, peber.
Hvordan ved du, hun ikke gør noget slemt ved os?
Jeg har regnet det ud.
Hun er hypnotisør. Det var sådan, hun fik os til det.
Kig væk. Så kan hun ikke hypnotisere os.
Godmorgen, Mr. Brown.
Jeg skal tidligt af sted. Vi har travlt i ligkapellet.
Der er en influenza i Archway, der tager livet af de gamle.
Men den enes død, den andens brød.
De stakler.
Ja, også det. Naturligvis.
Sært. Hun plejer at sige "hav en god dag."
Eller "husk jakken," hvis det er koldt.
Meget sært. Ejendommeligt.
- Jeg bankede altså på. - Det hørte jeg ikke.
Jeg talte med ...
Glem det.
Børnene bliver i sengen i dag.
Børnene? Hele dagen? Hvad er der galt?
Ingenting. Jeg ved, hvad der skal gøres. Overlad det til mig.
De klarede dem strålende i aftes.
Hvis de er småsyge,
så giv dem, hvad de beder om. Is og den slags.
Det gjorde min afdøde kone altid, når de var syge.
Hun opvartede dem i alle ender og kanter, også når de ikke var syge.
Jeg skal nok give dem præcis, hvad de har brug for.
Glimrende.
Nå, men arbejdet kalder.
Hun kommer!
Husk, alle sammen: Se hende ikke i øjnene.
Jamen dog.
Vi kan ikke stå op. Vi er syge.
Vi er forkønede.
Og har feberkemperakur.
Vi tror, det er mæsninger.
Mæsnier.
Du forbarmende.
Så kan der ikke være tale om, at I står op.
Jeg bliver desværre nødt til at sige, at I skal blive i sengen.
Jeg har det ikke så godt.
- Jeg tror, jeg har feber. - Lad nu være at være dum.
Simon, jeg kan ikke komme op.
- Du må have kigget på hende. - Nej.
Jeg lå under tæppet. Jeg kan heller ikke komme op.
- Jeg kan ikke! - Jeg sidder helt fast.
Også mig.
Hypnose, hvad? Der røg den teori.
Godmorgen.
MIDGEWALLER OG SØNNER
G'morgen, Mr. B.
Godmorgen, Mr. Jowls og Mr. Wheen.
- Vi troede, vi fik Dem. - Nej, ikke i dag.
- Hyggeligt teselskab, Mr. B? - Det var det uden tvivl.
Jeg kom ikke af sted. En katastrofe. Børn, De ved.
- Ja, det ved vi. - Vi har sagt det før.
Det er ikke begravelser, De burde arbejde med.
Det er barnedåb.
Godmorgen. Undskyld mig et øjeblik.
Cedric, lad mig sige det ligeud.
Dine børn er helt ustyrlige.
Du trænger til en kone, og de trænger til en mor.
Hvis du ikke gifter dig, før måneden er omme, vil det få følger.
Åh nej.
Hvordan er din kone?
Glem det. Mindre end en måned. Der er ikke noget at gøre.
Det bliver nødt til at være hende ... den skrækkelige kvinde.
Mr. Jowls, kan De huske hende den entusiastiske dame?
Hed hun Mrs. Swiftly? Eller var det Mrs. Thadius et eller andet?
- Mrs. Thadius Quickly? - Nej, lad være.
"Mr. Brown, De er en engel."
"De har sådan et venligt ansigt."
Jeg ville give meget for at have en mand som Dem i nødens stund.
- Hende? - Ja, hende.
Vi begravede Mr. Quickly sidste efterår. Stakkels mand.
- Han var glad for at skulle herfra. - Han var hendes tredje mand.
De ved vel ikke, om hun ...
Om hun giftede sig igen? Med nummer fire?
Mr. Brown, De tænker vel ikke det, jeg tror, De tænker?
Gud bevares, nej.
Nej. Sikke en tanke.
Hvad er det?
Medicin mod mæslinger. I skal have det en gang i timen.
Jeg er ikke sikker på, det er mæslinger.
Hvordan kan det være andet?
De kridhvide ansigter, de blå mærker,
den høje temperatur.
Jeg har set det gang på gang. Mæslinger.
Uden tvivl.
- Luk op. - Simon, lad være!
Jeg vil ikke have det.
Så får du det ikke bedre.
Tro mig.
Det bevæger sig!
Luk helt op.
Mere endnu.
Simon, spyt det ud.
Du bliver nødt til at sluge det før eller siden, så få det overstået.
Det var fint. Hvem er den næste?
"Han tog hende kærligt ..."
"Han tog hende kærligt i ... i hånden."
Nanny McPhee, du gjorde mig forskrækket.
Jeg hørte dig slet ikke.
Jeg øver mig i min udtale. Lily lærer mig at læse.
Det er godt.
De er alle sammen gode ... på bunden.
- Er det din yndlingsbog? - Det ved jeg ikke.
Jeg er ikke færdig med den endnu.
- Stedmoderen er frygtelig. - Ja, bestemt.
Det er synd, man ikke skriver om rigtige mennesker.
Hun virker som en bondepige, men jeg vil vædde på,
at han opdager, at hun faktisk er en fin dame.
Og så falder han for hende.
Læs den, så finder du ud af det.
Han ville ikke elske hende, hvis hun ikke kunne læse.
Han ville synes, hun var dum
og uduelig og ikke god nok til ham.
Kartofler med smør, kogt kød, æbletærte og cremesauce.
Jeg tror, børnene skal have noget, der er lidt mere ...
spartansk i dag.
Spar hvad for noget?
Børnene er ikke helt sig selv, Mrs. Blatherwick.
Så skal de jo have frugtgele, is, hindbærsaft, og hvad ved jeg.
Jeg må hellere komme i gang.
Evangeline!
Hvor er den sløve padde?
Hun er der aldrig, når man skal bruge hende.
Tag det roligt, Mrs. Blatherwick. Det er mig, der bestemmer i dag.
Jeg kan forstå, at du har været i de væbnede styrker.
Ja, det har jeg. Jeg lavede mad i en træningslejr i Gloucestershire.
Jeg gav drengene kraft og styrke.
Det tror jeg gerne. Måske en slags suppe til børnene.
Det må du være ekspert i.
Tynd kartoffelsuppe med skræl?
De stønnede, men de blev stærke af det.
Har du kartoffelskræller nok?
Ja, her. De er kun fra i går.
Og lidt bruskkød til at give smag. Det er altid godt.
Spis så. Der er masser af næring i en kalkunhals.
Det skal nok give jer hår på brystet.
Lugt engang. Det er den lugt, der har skabt imperiet.
Den stank er stanken af de sejrrige.
Godt, folkens. På plads!
De sulter os faktisk.
Gad vide, hvor længe der vil gå, før vi dør.
ARKIV
Quickly ...
Mrs. Selma Quickly.
Har I dovendidrikker ligget i sengen hele dagen?
Evangeline.
I har lavet mæslingenummeret.
Situationen er enkel, Evangeline.
Barnepigen, som efter min mening er en heks,
har gjort os syge og givet os udkogte tudser.
Nanny McPhee er ikke nogen heks. Det er uartigt at sige det.
Hun ved sikkert, hvad hun gør.
- Hun er fuldt uddannet. - Ja, men som hvad?
Jeg er helt utrolig sulten, Evangeline.
Må vi ikke nok be' om noget ordentligt at spise?
Sagde du "be' om"?
Be' om, Evangeline!
Børn, jeg hører, I har ligget i sengen hele dagen,
men har det bedre nu.
Det var ikke vores skyld.
Det var ikke nogens skyld. I kan ikke gøre for, at I er syge.
Men nu har I det bedre.
Papa?
Nu, hvor vi har det bedre, må vi så stå op?
Må vi ikke nok?
Selvfølgelig må I det.
Læs for os.
Jeg ... jeg skal skrive breve.
Jeg læser for jer i morgen. Godnat, mine kære.
Evangeline,
vil du bede kokken om at lave røræg og ristet brød til børnene?
Det vil de sikkert gerne have, nu hvor de har det bedre.
Jeg laver det selv, Nanny McPhee.
Havde hun ikke to buler?
Det hedder "vorter".
Og de forbindes gerne med hekse, sjovt nok.
En af dem er forsvundet.
Jeg bankede altså på.
Ja, naturligvis.
Anden lektion, at stå op, når de skal, er færdig.
Meget fint. Mange tak.
Godnat, Mr. Brown.
- Nanny McPhee ... - Ja, Mr. Brown?
Havde De ikke to ..?
Lige meget. Det var bare indbildning.
Der er kommet et telegram, Mr. Brown.
Jamen ... Du godeste.
Nanny McPhee.
Godt. Jeg har en meddelelse.
Ja ...
Jeres grandtante Adelaide kommer til te i dag.
- Nej! - Tante Adelaide er ækel og ond.
Og blind. Og vi er stadig ved at komme os!
Sådan må I ikke tale om hende. Hun betaler vores husleje.
- Hun er uhyggelig. - Hun kommer bare til te.
Tag jeres fineste tøj på.
Nanny McPhee skal nok tage sig af jer.
Jeg skal gøre mit bedste i betragtning af, at det er søndag,
og at jeg har fri i eftermiddag.
Fri?
Har De fri, når ..?
De kan ikke holde fri. Vi har brug for Dem.
Jeg går ved frokosttid.
Men jeg er sikker på, at børnene opfører sig pænt. Ikke sandt?
Hør her, min kære. Tante Adelaide skriver:
"Jeg kommer med det udtrykkelige formål
at lette din økonomiske byrde."
Måske har hun ombestemt sig om det med giftermålet.
Måske behøver jeg ikke at gøre det.
Jeg hader mit fine tøj. Det kradser.
Ja, men vi lovede det.
Tora har ret. Vi skal gøre, hvad vi får besked på.
Vi har fået besked på at tage vores fine tøj på. Fint.
Jeg vil tage mit fine tøj på ... grisen.
Nej, Simon.
- Jo, grisen! - Lad nu være!
- Tante Adelaide, velkommen tilbage. - Hvor er du?
- Her. - Ikke så anmassende.
Du ser meget mat ud. Hvor er min te? Jeg må have te.
Naturligvis. Denne vej.
Her lugter fugtigt.
Nej. Det er ikke slemt.
I huset, altså. Deraf din gustne teint.
Skøn hat.
En gave fra hertuginden af Kent. Hun har god smag.
Jeg har altid hadet dette værelse.
- Mælk? - Absolut ikke.
Væmmeligt stads. Meget usundt.
- Sukker? - Seks stykker, tak.
Lad mig sige det ligeud: Du har for mange børn.
- Nå, det. - Lad være at afbryde.
Din kone, min stakkels, svage niece, havde ingen proportionssans.
Jeg kender min pligt. Jeg lovede hende, at jeg ville hjælpe.
Som du ved, Cedric, står jeg ved mit ord.
Jeg vil nu hjælpe dig endnu mere.
- Tak, tante Adelaide. - Ikke afbryde. Sæt dig ned.
Mit forslag lyder sådan her:
Jeg vil befri dig for et af dine børn
og give det et hjem hos mig på Stitch Manor.
Det vil kræve et offer fra min side, det ved jeg.
Men som min hellige far altid sagde: "Pligten frem for alt, Adelaide."
- Jeg kan ikke ... - ... takke mig nok. Det ved jeg.
Du må være helt overvældet over fordelene ved min plan.
Din heldige datter ...
... for det skal være en pige og ikke en af de andre ...
... vil få privatundervisning i litteratur, historie, anstand
og, frem for alt, udtale.
Hvis der er en ting, jeg ikke tåler, er det løse vokaler.
Hvad sagde far? Han sagde vel, at det kunne hun godt glemme.
Han sagde ikke noget.
Kom. Lad os finde de andre.
Jeg må være ærlig. Der kan ikke være tale om, at du ...
Tys. Jeg er vant til at tage ansvaret for andres fejltagelser.
Hvor er dit afkom henne?
Aha. Der var en.
- Det var en bi. En stor en. - Du forbarmende!
Den er væk nu. Puha.
Du er ikke dig selv, Cedric.
Jo før du finder en god kone, jo bedre.
Vi skal nok få hende på andre tanker.
Tal højere, pigebarn.
Sikke dog et kedeligt udseende.
Alle de skægstubbe.
Det kan blive svært at få hende trolovet.
Har du ikke en kønnere pige?
Måske på den anden side af huset.
Chrissie, skynd dig lidt.
Bind den fast, Chrissie.
Eric, stands hende! Chrissie, stop! Ellers ser hun dig!
Cedric, jeg anede ikke, at du havde avlet
en så lidet tiltrækkende flok piger.
Jeg tager af sted med det samme. Giv mig min hat.
Din hat? Allerede?
- Du kan da ikke ... Nu skal jeg. - Hewitt!
Nej!
Åh ja. Du passer perfekt.
Lidt forsagt, måske, men det skal vi nok få banket ud af dig.
Kom nu. Det kan ikke gøre nogen skade at prøve.
Jeg kan ikke finde din ... Hvad laver du?
Det her er den udvalgte. Gør hende klar.
- Du hører ikke ... - Ti stille og gør, hvad jeg siger.
Nanny McPhee, vi har brug for dig.
Vil du ikke nok komme? Vi har brug for dig.
Hvor er min hat?
Min hat?
Hvor vover du?
- Jamen dog. Sikke en lystig leg. - Juhu!
Du er vel nok en køn pige.
Det er hende, jeg vil have.
Løb.
Sikker fremtræden og muntert væsen.
- Der er du, tyende. - Ja, frue.
Jeg tager barnet her med mig. Gør hende klar.
Javel, frue.
Det er tid til sherry.
En eller anden bliver nødt til at tage med jeres grandtante hjem,
og det kan ikke være æslet, vel?
Jeg er den ældste pige. Jeg skal nok.
Nej. Jeg har altid vidst, jeg ville få en ulykkelig skæbne. Jeg skal nok.
Aggy tager med.
Nej, Aggy. Du er ikke engang en rigtig pige endnu.
Nej. Det var mig, hun ville have. Jeg skal nok.
I kan ikke alle sammen tage med.
Så er jeg tilfreds.
Jeg holder mit ord, Cedric, hvis du holder dit.
Du må give børnene en mor, før måneden er omme.
Nej.
Hvad?
Du kan ikke hundse med mig. Og du får ikke et af mine børn.
Jeg ...
Deres vogn er klar, frue.
Sidder den udvalgte i vognen?
- Ja, det gør hun. - Godt.
- Alt er klart. - Hvem? Hvad er klart?
I lyset af dette glædelige resultat
vil jeg se bort fra det sidste ubehagelige udbrud.
- Nanny McPhee. - Så kører vi, Hewitt.
- Hvad har De gjort? - Ingenting, sir.
Børnene har selv taget beslutningen.
Om hvad?
- Der er du, min kære. - Ikke lille Chrissie.
Chrissie!
Du må hellere fortælle mig, hvad du hedder, lille pige.
Du skal ikke være genert. Hvad hedder du?
Ret dig op og fortæl mig, hvad du hedder.
Nej!
Christianna!
Papa!
Men hvem ..?
Evangeline. Jeg hedder Evangeline.
Det er vel nok et kønt navn.
Evangeline ...
Det er sengetid.
Tak, fordi du reddede mig, Nanny McPhee.
Ja. Mange tak.
Mange tak.
Far ville have ladet hende tage mig.
Nej, Christianna. Det ville din far aldrig have tilladt.
- Godnat, børn. - Godnat, Nanny McPhee.
Nu har hun slet ingen vorter.
Tror I, det er en creme, hun bruger?
Tak, Nanny McPhee. De har været en stor hjælp.
Selv tak.
Tredje lektion,
at tage tøj på, når de bliver bedt om det, er færdig.
Kun at tage tøj på?
De har vist lært meget mere end det.
Jeg har fem lektioner.
Hvad de lærer af dem, er helt op til dem. Godnat, Mr. Brown.
- Nanny McPhee ... - Ja, Mr. Brown?
Hun skal nok klare sig, ikke? Evangeline, mener jeg.
Jeg kan ikke lade være at være bekymret.
Tante Adelaide kan være så ... De så hende jo selv.
Hun klarer sig helt bestemt.
Godt.
Hun meldte sig vel frivilligt.
Hun ville vel gerne være fri for os.
Ikke just.
Det var Simons ide.
Han vidste, at Evangeline gerne ville have en uddannelse,
og at hun på den måde kunne redde Christianna.
Han er en kvik dreng.
Jamen dog. Simon? Godt klaret. Det var hurtigt tænkt.
Godnat, Mr. Brown.
Så er det altså afgjort.
Jeg bliver nødt til at gifte mig med ... Quickly.
Børn, jeres far har bedt mig om at fortælle,
at en Mrs. Quickly kommer til te i morgen.
- Nanny McPhee? - Ja, min ven?
Kan du ikke forhindre far i at gifte sig med en ækel stedmor?
Nej, desværre ikke.
- Selv om du gerne ville? - Selv om jeg gerne ville.
Jeg kan ikke blande mig i romantiske anliggender.
Måske kunne Simon tale med ham om det.
Han hører ikke efter.
De har en gæst, Mr. Brown.
En særlig ivrig gæst, Mr. Brown.
Hun hedder jo Quickly ...
Simon, min dreng.
Kom ind.
Jeg bider ikke.
Vi vil spørge dig om noget.
Naturligvis. Hvad som helst. Spørg løs.
Hvem er Mrs. Quickly?
Du forbarmende, sikke en mine. Hun er ...
Hun er ... en ven.
Ikke andet?
Det vedrører faktisk ikke dig, min dreng.
Jo, hvis hun skal være vores nye mor.
Hvem har sagt noget om det?
Passer det? At du vil gifte dig med hende?
Nu går du for vidt, Simon.
Du skal ikke betvivle ...
Lad være at sige mig imod!
I er kun børn. I forstår ikke de voksnes verden.
Der er visse ting, som ...
Visse ting ...
Gå med det samme. Gå hjem!
Du hører aldrig efter!
Nanny McPhee?
Goddag, Simon.
Kan jeg hjælpe dig?
Jeg bankede altså på.
Det ved jeg. Jeg hørte det godt.
Kan jeg være til hjælp?
Vi har brug for, at du ...
Jeg mener ... Du reddede Chrissie.
Så ...
Du er på vores side. Det er det, jeg mener.
Er du ikke?
Det var dig, der reddede Chrissie. Jeg er ikke på nogens side.
Jeg ... vi ... har brug for din hjælp til at slippe af med Mrs. Quickly.
Det vil ikke overraske dig at høre, at det kan jeg ikke.
Så lad os gøre, hvad vi kan for at slippe af med hende.
Er du villig til at tage følgerne?
Ja.
- Lover du det? - Ja, helt bestemt. Det lover jeg.
Så vil jeg, som du udtrykker det, lade jer gøre, hvad I kan.
Mange tak.
Se dem lige! Se dem lige engang!
De kære, små væsner.
Børn, det er Mrs. Quickly.
Lad os nu ikke være så formelle.
Kald mig endelig tante Selma.
Du godeste, hvor bliver man dog tørstig her i varmen.
Te ... naturligvis. Gå endelig ind.
Og forlade de kære væsner? Hvordan kan De forlange det af mig?
Hjertet i huset. Det gode, gamle ungkarleværelse.
- Jeg ... - Er det ikke fortryllende?
Har De læst alle de bøger?
- Nå, det ... - Intelligent.
- Tag min stol. Den er bedre. - Mange tak.
Hvad har vi her?
De har allerede gjort klar til en dame. Hvor betænksomt.
Hvor er De dog en gentleman.
Vent. Lad mig gøre det lidt mere behageligt.
Alt for venligt.
Her, i centrum af det mandlige herredømme,
finder man en oase af feminin ynde og elegance.
Jeg tænkte det nok. Den er støvet. Den trænger til et ordentligt dunk.
Sådan. Så er den klar.
Nu er De der igen. Intet er for meget besvær for Dem.
Det træk bemærkede jeg også den dag, vi begravede Mr. Quickly.
Selv midt i min dybe sorg sagde jeg til Letitia Carter ...
Husker De hende? En mere rosa teint end min. Hun er for meget i solen.
Jeg sagde: "Han har en naturlig venlighed."
"Han er en fuldendt gentleman."
"Der er noget meget maskulint og dog tilbageholdende over ham ..."
Mr. Brown!
Un moment, om jeg må bede.
Jeg ved ikke, hvad der gik af mig.
Det gør jeg. Det havde jeg ikke troet om Dem.
Men nu kan jeg se, at De også har lidenskaben i blodet.
Jeg kan mærke det. Hvem skulle have troet, vi var så ens?
Jeg lever og ånder for lidenskaben. Hvad ville livet være uden?
En grå trummerum, der bare kører endeløst videre.
- Glem alt om maden, Mrs. Quickly. - Selma.
Jeg kan ikke spise noget under disse omstændigheder.
De er vel nok stormfuld, Mr. Brown.
- Te? - Ja tak.
Vi må kvæle vores impulser med den gode, gamle drik.
Sikke noget pænt porcelæn. Er det Spode? Meget smagfuldt.
Det er afgørende for at bevare facaden af normal...
- Det er ikke det, De vil have. - Hvor har De ret.
De ser lige igennem mig.
Hvad skal vi med te, når vi kan drikke af følelsernes nektar?
Lad pøbelen drikke te.
Vi trænger til en mere guddommelig styrkedrik!
De er jo fra forstanden! Jamen dog.
Nej, ikke her lige midt i sølvtøjet!
Jeg må gå, før min ære bliver revet itu her på tæppet.
Skønt tæppe. Er det kinesisk silke?
Jeg må væk, før det er for sent.
Vent!
Du forbarmende! De er jo helt elektrisk!
Hvad kan en ensom enke gøre over for Dem? Hvordan kan hun stå imod?
De behøver blot spørge, så er jeg Deres.
- Spørg mig. Ellers går jeg min vej. - Åh nej ... Jo, bestemt.
Sig det.
Nej!
Nej! Det er for meget, min herre!
De er en sjover!
En tarvelig fyr og en sjover!
Papa er på vej.
Hun er gået.
Hun er den eneste i hele verden, der kan redde os
fra økonomisk ruin.
Og nu er hun gået.
Hvad er ruin?
Jeg må sige det, som det er. Jeg kan ikke forsørge min familie.
Det har jeg aldrig kunnet. I er jo så mange.
Men I er så dejlige alle sammen.
Da Aggy blev født, og jeres mor var syg, sagde jeg:
"Vi bliver nok nødt til at stoppe nu, min kære. "Og hun sagde ...
Hun sagde: "Det ved jeg godt."
Sagen er, at jeres grandtante Adelaide
har støttet os i årevis med månedlige tilskud.
For et stykke tid siden sagde hun,
at jeg skulle gifte mig igen. Ellers ville hun standse tilskuddet.
Kvinden i dag var min sidste chance.
Vores sidste chance.
Vores?
Når pengene slipper op, mister vi huset.
Nogle af jer vil måske komme i fattighus.
Nogle af jer vil komme i pleje ... i pleje hos andre.
Jeg ved ikke, hvor mange af jer, der vil kunne blive sammen.
Jeg er ked af, at jeg har svigtet.
I fortjener noget, der er langt bedre.
- Gør dog noget. - Hvad vil du foreslå?
Lav om på det, der skete. Bank med stokken. Tryl tingene om.
Det kan jeg ikke. I gjorde det selv.
Simon lovede, at I ville tage følgerne.
Hvad skal vi gøre? Hjælp os. Sig, hvad vi skal gøre.
- I må selv gøre det om. - Hvordan?
Tænk jer om.
I er meget kvikke, børn.
Tænk jer om.
- Var han ivrig? - Han var helt fra forstanden.
Han kunne ikke holde fingrene væk. Men jeg holdt stand.
Jeg sagde: "Shedric ..." Jeg mener: "Cedric, jeg må tænke på min ære."
"Det er ægteskab eller ingenting. Hvad tror De, jeg er? En billig ..?"
- Kiks? - Ikke til mig, tak. Jeg er mæt.
Nej. "En billig kiks." Du sagde ...
Hvem er det, der banker på?
Måske er det ham.
Hvis De er kommet for at pille tøjet af mig ...
Mrs. Quickly, vi er meget kede af, at Deres besøg gik dårligt.
Typisk mænd ... At lade sine børn gøre det beskidte arbejde.
Nej. Han ved ikke ...
Han vil meget gerne gifte sig med Dem.
Jeg ved godt, hvad han vil. Ikke så sært, I er så mange.
Vent. Far var ikke uhøflig. Det kunne han aldrig finde på.
Han prøvede at beskytte Dem mod alle vores numre.
- Tudsen i tepotten. - Ormene i maden.
Det var min ide! Jeg mener ... min skyld.
Jeg aner ikke, hvad I taler om.
I skal ikke undskylde ham. Han er en farvelig tyr og en bover.
Nej, han er ikke. Han prøvede bare at redde os.
Hvis ikke han gifter sig, ryger pengene, og vi bliver sat på gaden.
- Pengene? - Grandtante Adelaides penge.
Lady Adelaide Stitch.
Lady?
- Mr. Brown. - Mrs. Quickly.
- Deres børn har forklaret det hele. - Forklaret?
At deres narrestreger skyldtes, at de ikke har nogen mor,
at de har brug for en kvinde i huset,
og at det har De også,
så ynkelig og ensom, som De er.
De behøver bare stille mig et lillebitte spørgsmål, Cedric.
Nå ja, selvfølgelig.
Giv mig lige ... Ja.
- Mrs. Quickly ... - Selma.
Selma, mener jeg.
Vil De gøre mig den ære at blive min ...
- ... at blive min ... - Kone.
- Netop. Kone. Der var det. - Ja. Åh ja, Cedric.
Pil så af med jer.
Lad jeres far få et lille moment alene med jeres nye mor.
Du er lidt for stor til natkjolen, skat. Vi får syet en ny til dig.
Jeg er ked af det.
Jeg skulle have sagt det. Det kan jeg se nu.
Hvis jeg havde talt med jer om det, ville det ikke være endt sådan.
Nej, det var vores skyld.
Vi burde have vidst, at du havde dine grunde til at blive gift.
Nu bliver vi i det mindste sammen. Det er det vigtigste, ikke?
Jeg lover, at jeg aldrig vil skjule noget for jer igen.
Jeg kan se, at I sagtens kan forstå det.
- Papa? - Ja, min dreng?
Tror du stadig, mor tænker på os der, hvor hun er?
Det er jeg sikker på, hun gør.
Det ved jeg, hun gør.
Chrissie, vælger du ikke en historie?
Fjerde lektion er færdig.
Fjerde lektion?
At høre efter.
Godt klaret.
Den store dag. Jeg elsker at blive gift.
Hvordan er Mr. Brown egentlig?
Aner det ikke. Men meget ivrig efter at blive gift.
Det skulle gå lynhurtigt. Lammene blev først farvet i går.
Men han er nem at styre, i modsætning til hans ækle unger.
Hvordan vil du dog klare dem?
Jeg har et par ting i ærmet.
Jeg begyndte med at sætte skik på deres tøj.
Ser de ikke søde ud?
Sebastian, din øverste knap er ikke knappet.
Lily, du har et hår, der sidder fast i hyrdestaven. Hjælp hende, Eric.
Jeres far kommer om et øjeblik.
Det var vel nok en forbedring. Letty, hold lige vagt.
Du der ... hvad du nu hedder ...
Vil du lige lade mig være alene med de søde små?
Nå, kære venner. Tingene bliver anderledes fra nu af.
Nu er det mig, der bestemmer,
og så har I bare at lade være med at lave ballade.
Hører I, hvad jeg siger? Ingen ballade.
Vi skal ikke høre på den larm under mit dejlige bryllup.
Luk munden på hende.
Uartige dreng.
Det er vores mors rangle. Kom med den.
Jeg er jeres mor nu.
Væn jer til det.
Papa, Mrs. Quickly ...
Juhu, Cedric.
Bruden og brudgommen bør ikke se hinanden før ceremonien, -
- men vi to har jo prøvet det før.
Nu kommer hun! Lady Stitch. Selma, hun har lakajer med.
Af banen!
Hvor er kvindemennesket?
- Tante Adelaide ... - Hold mund! Hvor er kvinden, Cedric?
Må jeg præsentere min forlovede, Selma Quickly. Selma, Lady Stitch.
Deres ladyhed ... Velkommen, om jeg må være så fri,
til vores ydmyge, nej, beskedne festligheder.
De overøser os med pragt og herlighed.
Der er noget over Dem, der stråler af ...
af ... ovenoverhed.
Meget elskværdig velkomst. Rejs Dem op, min kære.
Her er børnene i deres hyrdindedragter.
Altså pigerne. Drengene ... jeg ved ikke, hvad de skal ligne.
Men ... nu kan du selv se.
Kom nu med dig.
Hvem er det?
- Det er en prinsesse. - En eventyrprinsesse.
Det er Evangeline.
Ret dig op. Husk vokalerne.
Må jeg præsentere min adoptivdatter, Miss Evangeline Stitch.
Hvad laver vi dog her i den triste vestibule?
Lad os få noget sherry.
Må jeg have den ære selv at øse op i de fine glas?
Herligt at se Dem igen, frue.
Hold da kæft!
Og hvor er det dejligt at se de unge mennesker.
Velkommen tilbage, Evangeline. Du ser godt ud. Trives du?
Jeg er meget tilfreds.
De må være lykkelig over at skulle giftes igen.
Ja, jeg er ... Hvordan var det, du sagde det? Meget tilfreds.
Naturligvis. Gud bevares.
Det glæder mig virkelig.
Evangeline!
De må have mig undskyldt.
Er du sikker på, det er Evangeline? Det ligner hende slet ikke.
Vrøvl. Sådan har hun altid set ud.
Hvad kan vi gøre? Der må være en udvej.
- Ingen ballade. - Bistade.
I skal gøre, hvad der bliver sagt.
- Ingen ballade. - Bistade.
Femte lektion, Simon. I skal gøre præcis, hvad I bliver bedt om.
Bistade.
Bistade?
Tag plads.
Der er ikke nogen bier. Hvad mener du?
Kære venner, vi er samlet her i dag
under Guds åsyn og foran hele denne forsamling
for at forene denne mand og denne kvinde
i den hellige ægtestand,
som er ærefuld og indstiftet af Gud
i tiden før syndefaldet ...
... og som Paulus har vist os, at vi skal ære.
Væk!
Det er derfor ikke noget, man skal gå ind i
eller underkaste sig på en overilet, let eller tankeløs måde ...
- Du har en på ryggen! - ... for at følge kødets lyster ...
Det er blomsterne på hendes kjole, der tiltrækker dem!
- Jeg er allergisk over for bier. - Der er ikke nogen bier, fæ!
Det passer. Jeg svulmer op.
De prøver at ødelægge mit bryllup. Små lede bæster.
Gør dog noget.
Cedric, se på mig. Kan du se nogen bier?
Se på mig, sagde jeg! Kan du se nogen bier? Kan du?
- Kan du? - Ja.
Bare rolig. Jeg fik den.
Den sidder på mig!
Vorherre bevares! Jeg er frygtelig ked af det!
Nej!
Ih, du store. Deres højerehed!
Tag kagerne!
Ikke bryllupskagen!
Nu skal I få, alle sammen!
Simon, det er tid til boccia.
Evangeline, hvor er dine manerer?
Skide være med dem, din gamle hejre.
Det er første gang i ugevis, at jeg har det sjovt!
- Åh gud. - Letty, hvor er mine hårstykker?
"Se dem lige, de kære, små væsner."
Så er det nok! I er nogle skrækkelige små uhyrer!
Fingrene væk fra mine børn!
Det er slut! Jeg tilbringer ikke et minut mere med det krapyl,
lige meget hvor meget den gamle heks så betaler.
Letty, lammene!
- Kjolen er ødelagt! - En ren massakre!
Hende har du vel nok valgt godt, Cedric.
Beklager. Du gav mig ikke tid til at finde andre.
Og hvad børnene angår, er det på høje tid med en opdragelsesanstalt.
Og dig, Evangeline ... Jeg kan se, at du er lige så vild som dem.
Og stolt af det. Jeg elsker dem. Det er mere, end du gør.
Uforskammet!
Jeg burde lade dig rådne op her, men jeg har givet mit ord,
og det står jeg ved. Kom så med dig.
Vent, tante Adelaide!
Du har lovet far,
at hvis han giftede sig igen, ville du forsørge os.
Ja, det gjorde jeg.
Hvis han gifter sig i dag, er du nødt til at holde ord.
- Du spilder min tid. - Nej.
Nej, jeg gør ikke.
- Han gifter sig i dag. - Hvad?
- Med hvem? - Han gifter sig med Evangeline.
Incest?
Nej, tante Adelaide. Evangeline er ikke vores søster.
- Ikke jeres søster? - Nej, selvfølgelig ikke.
Hvem er hun så?
Jeg er hans køkkenpige.
Hvad?
Evangeline, elsker du far?
Nej da. Jeg kender min plads. Det ville være ukorrekt. Altså ...
Ja.
Far, elsker du Evangeline?
Hvad? Det ville være meget upassende.
Den slags forekommer ikke. Det siger jo sig ...
Ja.
Gifter han sig med køkkenpigen?
Det sner!
Nu har jeg aldrig kendt mage!
Sne i august!
Jeg går altså ud fra, Mr. Brown,
at den unge dame ikke er Deres lænders frugt?
For kirken vil ikke se mildt på det, hvis hun er det.
Nej. Det hele skyldes, at min søn Simon er meget kvik.
Evangeline ...
Det, jeg sagde om stedmødre,
det med, at de altid er onde,
det gælder helt afgjort ikke dig.
Denne vej.
Mægtig fint. Må jeg bede jer om at samle jer igen?
Halleluja.
Nanny McPhee, jeg er så nervøs.
Træk vejret dybt.
Jeg ligner ikke en brud, gør jeg?
Det kommer du til.
Hvordan går det med at læse?
Meget bedre.
Men jeg er stadig ikke nået til slutningen af historien.
Det behøver du heller ikke. Det er dig, der er slutningen.
Kære venner, vi er samlet her i dag
for at forene denne mand og denne kvinde
i den hellige ægtestand.
"Råb af fryd for herren, bryd ud i jubel
og lovsang."
Der er noget, I skal vide om den måde, jeg arbejder på.
Når I har brug for mig, men ikke vil have mig, så bliver jeg.
Når I gerne vil have mig, men ikke længere har brug for mig,
så må jeg rejse.